Källan rinner upp i min fasters trädgård.
Hon har rätt att sälja rättigheterna till källvattnet till vem hon vill!
Men hon har inte rätt att låta tankbilarna köra in i byn.
–Du har fel! –Hon har rätt!
De tror att de äger stället. Jag blev nästan överkörd förut!
Det är min fasters rättighet.
Det verkar...om jag får lov att inflika något...
Kom igen, då!
Som kyrkoråd är vi fortfarande oense–
–om huruvida vi ska låta tankbilarna köra genom byn.
Återigen säger ordförare Robert Struthers det uppenbara!
Vi är oense för att du inte har röstat.
–Du har utslagsrösten här. –Ja.
Så vilket beslut har du fattat?
Jag ska fundera över natten. Jag ger er mitt svar imorgon bitti.
–Var det ni som ringde? –Ja.
–Vad har hänt? –Jag hittade honom där.
Det är Robert Struthers, kyrkorådets ordförande.
Han har fått skallen inslagen.
Roy, älskling! Jag ska just till puben. Hur mår du?
Vi fick ett samtal från dina trakter.
Ancombe Water behöver lite PR för att hantera negativ publicitet.
Vi har det lite körigt, så du kanske vill ha ett frilansjobb?
–Nej. –Jag får poäng om jag tar in dig.
De enda poäng som intresserar mig är de på kvällens pubquiz.
James har bett mig vara i hans lag.
–Kan du åtminstone tänka på saken? –Det har jag redan gjort. Nej.
Polisen i Evesham utreder Robert Struthers märkliga död.
–Ursäkta att jag är sen! –Tyst, nu kommer det.
...dagen då han skulle avgöra om Ancombe Water skulle få...
–Ancombe Water? Tyst själv! –Han hittades av sin vän Ron Allen.
Det var en chock. Jag har haft en relation med liket i 60 år.
Den meningen kommer han att ångra.
–Det låter som mord. –Ett glas Pinot grigio, tack.
På med detektivmössan, Agatha.
Ron Allen och Robert Struthers har avskytt varandra i åratal.
Jag har fått nog av mord, tack så mycket.
–När börjar quizet? –När som helst.
Så kyrkorådsmötet var slut vid halv tio.
–När hittades kroppen? Halv sju på morgonen.
Ska du också delta i quizet, Mary?
Jag beklagar, Agatha, men du får nog vara i ett eget lag.
James har tvingat mig att snoka lite i det här mordet.
Struthers var en bekant. Jag borde försöka gå till botten med det.
Han vill nog bara ha en sekreterare.
Hur vet ni att det var mord? Han kanske bara ramlade.
–Det ska vi ta reda på. –Lycka till med quizet.
Hör upp, allihop.
Rond ett handlar om mikromat man kan köpa i bybutiken.
Vilket lasagnemärke innehåller bara 5 % kött–
–och finns i frysen på vänster sida?
Roy? Angående det där jobbet i Ancombe...
Jag glömde att du alltid är sen.
Regel nummer ett: få klienten att tro att du är viktig.
Så ska man leda en armé, enligt Sun Tzu.
Eller så kan man bara komma i tid.
Hej! Agatha Raisin och Roy Silver. Vi ska träffa Guy Freemont.
Ursäkta röran. Vi flyttade in igår.
Fin jacka, mrs Raisin. Min mormor har en sån. Här är mr Freemont.
Det är klart att ett mord påverkar oss. Vi lanserar en hälsoprodukt.
Agatha Raisin och Roy Silver, PR.
Tack, Portia. – Jag måste lägga på. Vi hörs sen. Hej.
–Blev Robert Struthers mördad? –Mina presskontakter vet inte.
Ring kriminalassistent Bill Wong.
–Ni har ett stort problem. –Jag har fler än ett.
Allmänheten ska avgöra om era lastbilar ska få tillträde.
Jag har ordnat så att vi får tala på mötet. Ni måste vinna omröstningen.
Hej, Bill. Ett ögonblick.
Ett ögonblick. – Var det mord i Ancombe?
Vi släpper inte den informationen än, Agatha.
Berätta bara, Bill!
Ja. Han dödades nån annanstans och kroppen dumpades vid källan, men...
Sen måste ni marknadsföra en produkt från en källa med ett mordoffer i.
–Katastrof. –Nej, det är en möjlighet, Guy.
Vi måste utnyttja uppmärksamheten och lansera produkten snarast.
Vi har en lanseringsplan.
En fest på en båt på Themsen.
En usel idé. Var den din?
Vi måste framhäva nyttigheten, det attraktiva med Cotswolds.
Och vi ska ha en perfekt byfest i själva Ancombe.
–Då kommer inga journalister. –Jo, om The Rosy Girls spelar.
Två av dem är från Cotswolds. De har en väldigt sund image. Perfekt.
Vi måste agera medan Ancombe är i nyheterna.
Vi ska ha en stor kändisfest för att få med oss lokalbefolkningen.
–När börjar vi? –Halv åtta ikväll.
På bymötet. Vi ses där.
Tack, allihop. Vi kommer att sakna dig, Robert.
Sitt ner... Hej, allihop. Jag flyttade hit från London...
–Flytta tillbaka! –Låt henne vara!
Jag flyttade hit för att slippa den kvävande trafiken–
–och flygrutter...
Poängen är att tunga fordon förvärrar astma–
–emfysem och cancer.
Jag vädjar till er, demokratiskt–
–att rösta emot tankbilarna och för Cotswoldslivet.
Bra sagt!
Du måste säga nåt.
Robina Toynbee. Det är inte demokrati, Julia.
Jag har rätt att sälja vattnet.
Agatha Raisin, Ancombe Water Company.
Tack. Jag har en fråga till allihop.
Skulle det göra skillnad om vattnet hämtades klockan sju varje morgon?
–Hur så? –För att inte störa bylivet.
Så från klockan sju varje morgon tillhör källan och vägarna alla.
För det är det Guy Freemont erbjuder. Guy...
Guy Freemont tänker även lansera vattnet med en byfest–
–och visa upp allt som är bra och hälsosamt med den här platsen.
Ert hantverk, era lokala produkter blir uppmärksammade i hela landet–
–och pengarna kommer att flöda ner i era fickor.
Dessutom kommer The Rosy Girls att uppträda.
Dem gillar vi!
Så låt oss rösta och lägga det småaktiga käbblet bakom oss–
–och fokusera på allt det bra.
Alla som är för vattenföretaget räcker upp en hand.
–Vad gör ni här, mrs Raisin? –Jobbar för vattenföretaget.
–Och vad gör de här? –Ställer frågor om mordet.
–Vem sa att det var mord? –Ingen.
Han har en ny strategi som han har sett i "Morse".
Han håller bevisen hemliga i hopp om att avslöja mördaren.
–Vilka bevis? –Nån dammsög honom efter döden.
–Dammsög? –Ja, han var helt ren. Utom...
...ett hårstrå från en vit perserkatt.
Du var fantastisk, Agatha!
Jag har försökt få dem att fatta ett beslut i månader!
Och du gick fram och var ursnygg...
–Var jag? –Ja, och du fick igenom det!
–Ursäkta. –Ingen fara. Ingen var emot det.
En till?
Tänk om vi löste mordet tillsammans, du och jag.
Det skulle bli fantastisk reklam. Och gratis.
Nej, Agatha... Mordet har verkligen skakat mig.
Om min bror inte hade investerat så mycket skulle jag ge upp.
Jag önskar att jag aldrig hade börjat.
–Din bror? –Jag har tre bröder i Hongkong.
De har ett framgångsrikt företag. De finansierar vattenföretaget åt mig.
Jag uppskattar förslaget, men vi låter polisen hantera det.
Okej.
Vill du... Jag ska bara säga det. Vill du följa med och ta en drink?
Ja. Men det ska jag inte göra.
Jag vill det nog lite för mycket.
Okej.
Hej då.
–Vad? –Vi måste utreda mordet, Gem.
Det är mrs Jakes, min gammel–gammel–gammel... Nej...
Min gammel–gammel–gammel– gammel–gammel–gammel–anmoder.
Hon ledde upp källan genom muren åt byns fattiga.
–Hur många "gammel"? –Sex.
Nu är alla i byn fattiga, om man inte är från London.
Därför ville Angela och Andy hitta en köpare.
–Var det deras idé? –Ja, och jag gillar dem inte ens.
Kyrkorådet hade visst ett gräl kvällen då Robert dog.
Så var det alltid. Robert kunde aldrig fatta ett beslut.
Vet ni hur han hade tänkt rösta?
Robert skulle rösta på oss, eller hur? Det sa han efter mötet.
–Hur så, mrs Raisin? –Jag undrar bara om ryktet är sant.
Att Ron och Robert avskydde varandra.
–Stämmer det att Robert blev mördad? –Det är vad vi har hört.
Vi tror inte att Ron har mördat honom.
–Men de har alltid avskytt varandra. –De blev kära i samma tjej.
–Som gifte sig med Robert. –För han hade mer pengar.
–Hade Ron en perserkatt? –Du är den andra som frågar.
–Vem var den andra? –Mary Fortune.
Mr Allen?
–Vad är det? –En bild av nån som är inblandad...
...i mordet på Robert Struthers.
Mord? Är det säkert? Jag måste sätta mig.
–Andas långsamt. –Jag kan inte tro det.
–Känner ni den här personen? –Nej.
Vad gjorde du efter kyrkorådsmötet, Ron?
Jag åkte hem och lade mig. Vaknade klockan sex och gick ut med hunden.
–Är det allt? –Ja.
Jag flyttade hit för Izzys skull. Hon hade kronisk astma i London.
–På grund av trafiken? –Här är det inte lika illa.
Var det därför du var emot tankbilarna?
De struntar i oss. De vill bara tjäna pengar.
Min man och jag lever åtskilda för att Izzy ska få frisk luft.
Hur tror du att Robert Struthers hade röstat om han inte hade dött?
Han sa efter mötet att han tänkte rösta emot.
–Pratade ni länge? –Fem minuter.
Jag var tvungen att vara tillbaka klockan tio för barnvaktens skull.
En av grupperna måste ljuga.
Robert kan inte ha sagt till båda att han skulle rösta för dem.
–Paret Buckley har alibi... –För de skulle låsa puben.
Just vad jag tänkte säga.
Vi kan fråga de är tjejerna vilka som sitter barnvakt i byn.
Då får vi veta om Julia kom hem klockan tio som hon sa. Kom, Watson.
Varför är jag Watson? Varför inte Holmes?
37 journalister och TV–team kommer, 32 från nöjesnyheterna.
–För The Rosy Girls? –Ja, men er logga kommer att synas.
Jag har skickat varuprover till hotell i London–
–och pubar i närheten.
Det visas nog internationellt, så när du expanderar–
–kommer du redan att ligga före.
–Lyssnar du på vad jag säger? –Nej.
Jag tänkte på vår kyss.
NÄSTA GÅNG ÄR DET DIN TUR
–Vad gör du? –Går ut med soporna.
Jag har gjort kaffe. Kom.
Jaså, Guy Freemont stannade över natten.
Så här lät det nog: "Herregud, vad bra jag var! "Jag med!"
Ancombe Water, lika fräscht och naturligt som The Rosy Girls.
"Buteljerat samma dag från en källa under Cotswold Hills."
–Kommer det nån vetenskap? –Ja, det gör det.
"Fullt av mineraler..."
–Vad är det? –Vad menar du?
Hela byn pratar om att snyggingen stannade över natten!
–Hur vet hela byn det? –De kollade hur dags han åkte.
Kyrkoherden sa: "Nu kanske hon slappnar av lite. Sex gör susen."
–Får man inte ha nåt privatliv? –Han är ju ursnygg!
–Ja, han är ursnygg. –Nej, han är ursnygg!
–Jag vet, han är ursnygg! –Ni vet att jag är kvar, va?
Lyssnar ni? Klockan ett lämnar journalisterna puben.
–Vi börjar med ditt tal. Okej, Guy? –Ja, okej.
Och sen ut i solen, där The Rosy Girls sjunger två låtar.
–Sen blir det lokala produkter... –Och Ancombe Water är synligt.
Ett gäng käcka folkdansare paraderar till källan–
–där mrs Toynbee berättar om källans historia.
–Inte för länge, va? –Inte mer än två minuter.
–Mr Freemont! –Kom och titta på vår pub!
–Måste jag? –Ja, och var trevlig.
Följ med mig, Portia.
Du vet att puben har skulder.
Det skulle bli tvångsförsäljning, men de fick anstånd på grund av vattnet.
–Jag borde följa med Guy. –Aggie...
Jag kan inte tänka på mord just nu.
Vet du vem som hade mest att förlora på Roberts röst?
Ja, paret Buckley.
Guy Freemont. Han är lite skum.
Är det svartsjukan som grumlar ditt omdöme?
Varför skulle jag vara svartsjuk?
Här är vår huvudmisstänkta.
Mrs Owen! Vänta!
–Varför ljög ni om ert alibi? –Det gjorde jag inte.
Ljug inte. Er barnvakt, Gail Brewer...
Hon sa att ni kom hem fyra timmar senare.
Vad bryr ni er om det? Vad anklagar ni mig för?
Vad ger er rätt att komma och anklaga mig för...mord?
–Är det så? Inför min dotter? –Kom, Mary.
Jag kommer att berätta det för polisen!
–Tack för middagen. –Nöjet var mitt.
Jag är ju uppvuxen i Hongkong. Jag kan det där med kinesmat.
–Jag har tänkt på dig hela dagen. –Nej, du har tänkt på lanseringen.
Ja, lanseringen och dig.
Och sen lanseringen och dig.
Nu är lanseringen fixad, så nu tänker jag bara på dig.
Kom och lägg dig.
Låt det vara. Kom och lägg dig.
Aggie! Öppna dörren! Katastrof!
–När kom det här ut? –Sent igår kväll.
Jag försökte ringa, men du svarade inte.
–Har de dragit sig ur lanseringen? –Såklart. Liksom alla journalister.
–Hur många kommer? –En, två, tre... Ingen!
Kan vi fixa nån annan?
Tack!
Tack till traktens talanger!
Över till Guy Freemont.
Tack.
Ancombe Water är ett nytt företag på en solid grund.
–Det är hopplöst! –Lyft upp den på din sida.
–Jag ska hålla det kort. –Kör på, Guy.
Vi är väldigt stolta över–
–att få sälja vattnet från Ancombekällan.
Tack.
Helvete! Varför händer det här?
–Det är bara en skur. –Nej, det är det inte.
–Jag tror det slutar regna. –Gör det?
Okej, dags för paraden till källan!
Folkdansare! Bli käcka!
–Ni måste avblåsa paraden. –Varför då?
En grupp jaktsabotörer planerar att blockera gatan.
Vem som helst som vill stoppa kommersialiseringen kan anlita dem.
De är en ondsint grupp uslingar, så för allmänhetens säkerhet...
Nej! Inga oborstade skurkar ska få stoppa lanseringen!
Jag har lovat Robina att jag ska lyssna på hennes tal.
Upp med er, allihop!
Och drick lite mer vatten!
Vattnet buteljeras inom 14 timmar–
–efter att det har pumpats upp ur källan.
För det tredje... Varför har folkdansarna slutat skutta?
Nej! Nej! Nej!
Ur vägen! Det här är en laglig produktlansering!
Vi protesterar mot kommersialiseringen av landsbygden!
Väx upp och gå hem och tvätta er! Ur vägen!
–Här kommer du inte förbi! –Låt henne vara!
–Knuffa inte Agatha! –Vad ska du göra åt det?
Nu räcker det! Lugna ner er!
Nej! Sluta!
Aggie! Aggie!
Polis! Nej!
Journalister hitåt! Strunta i det där!
Som sagt, rättigheterna har varit i familjen Toynbees ägo...
–...de senaste 400 åren. –Aggie...
Herregud!
–Hur många såna har hon fått? –Vi har hittat tre.
Det var otroligt modigt av henne att vilja hålla talet.
–Var alla i kyrkorådet där? –Ja, från klockan 13.
–Och ingen gick? –Nej, jag förbjöd dem att gå.
Det här verkar vara talet mrs Toynbee skulle hålla. Det låg på skrivbordet.
Får jag titta först, tack?
Det står att hon planerar att avsäga sig rättigheterna.
För att hon blev rädd för hatbreven.
Ja, men vem visste att hon hade ändrat sig?
Ingen tvekan om att Robert blev mördad.
Jag fattar inte att faster är död. Det var vårt fel, Andy.
–Bespara oss krokodiltårarna, Angela. –Vad?
Det är inte rätt tillfälle.
Din faster hade tänkt ändra sig, eller hur?
Du dödade henne eftersom du behöver pengar.
Jag struntar i pengarna nu! Det här är förfärligt!
Vem bryr sig om vi förlorar puben?
Du och Andy mördade dem kallblodigt, Angela.
–Ni kommer att få fängelse... –Nu räcker det!
Det här är inget mordspel, det är på riktigt!
Folk kanske grälar på kyrkoråds– mötena, men vi är inga mördare!
Ta din dumma anteckningsbok och stick! Båda två! Kom inte tillbaka!
–Hur är det? –Jag missade det.
Om jag hade utrett det första mordet istället för att bli distraherad...
–...skulle Robina vara vid liv. –Det är inte ditt fel.
Men jag är bra på mordutredning. Bättre än på PR i alla fall.
Lanseringen var inte heller ditt fel.
–Ses vi ikväll? –Ja, snälla.
–Jösses... Vad har du skadat? –Bara min stolthet.
–Nedslagen av en folkdansare... –Bra att ni tycker det är roligt.
Vad gjorde ni här?
Ni försvarar djurens rättigheter. Rävar och labbråttor.
Varför ett vattenföretag?
–Vi fick betalt för det. –Av vem då?
Mrs Owen! Får jag tala med er?
Det är läggdags för Isobel.
Jaktsabotörerna sa att ni betalade dem för att störa lanseringen.
Jag ville inte att det skulle bli lätt för företaget.
Jag tänkte att om det blev kaos skulle ingen köpa vattnet.
Var det därför ni skickade hotbrev till Robina?
Ja, jag ville skrämma henne.
Jag är så ledsen att hon är död.
Varför kom ni inte hem före två natten då Robert dog?
Efter mötet körde jag till London.
Jag misstänkte att min man hade en flickvän. Och jag hade rätt.
Jag hittade dem tillsammans. Ni kan fråga dem.
Han kommer aldrig till Ancombe. Det hade han nog aldrig tänkt.
–Kom in. –Lustigt litet ställe.
–Känn dig som hemma. –Får jag vara uppriktig?
–Jag vet inte. –Jag vill att du slutar träffa Guy.
Sen när har mitt nattsällskap med dig att göra?
Ditt nattsällskap är min pojkvän sen två år tillbaka.
Det visste jag inte.
Han är otrogen ibland, ofta med en äldre kvinna.
Men jag trodde att du var ofarlig. Hans standard har sjunkit.
Hör på, syster. Jag går inte omkring och stjäl andras män.
Hur skulle jag ha vetat att ni var ihop?
Om du har nån självrespekt–
–borde du inte stanna kvar hos nån som är otrogen.
Vad i hela världen gör en kvinna som du i ett sånt förhållande?
Han är rik. Gå inte nära honom igen, gamla tant.
En perserkatt. Portia.
John? James Lacey. Jag har en lite märklig fråga.
Hade du nåt med bröderna Freemont att göra i Hongkong?
Det är den yngste jag är intresserad av. Kände du honom?
Vad?
Är det Guy vi pratar om?
God kväll.
Portia var här för en halvtimme sen.
Då vill du väl inte ha de här.
Hon satte sig i min soffa, och titta vad hon lämnade efter sig.
–Börjar hon bli gråhårig? –Har Portia en perserkatt?
Portia? Nej.
–Det måste hon ha. –Nej, hon...
För nån månad sen passade hon en katt åt en gammal vän.
En stor vit sak som hårade ner hela lägenheten.
Så Robert Struthers var hos henne natten då han dog.
Varför skulle Portia döda honom?
Hon kanske visste att han skulle rösta emot.
Hon ville att du skulle lyckas.
Hon kanske visste att Robina hade blivit hotad.
–Vi borde ringa polisen. –Ja, det borde vi.
Om du visste att hon hade haft en perserkatt, varför sa du inte...
Ett ord och jag dödar dig.
Struthers kom för att förklara sitt beslut som en gentleman.
Vi träffades hos Portia. Hon var inte där.
När han sa att han tänkte rösta emot slog jag honom.
Jag var tvungen att göra mig av med honom.
Sen ringde den gamla kossan igår och sa att hon hade ändrat sig.
Så jag fick göra mig av med henne också.
Och nu måste jag göra mig av med dig.
–Mr Freemont? –Jag har lite bråttom.
Får jag fråga varför ni lämnade Hongkong?
–En annan gång? –Nej, nu.
Enligt en vän hittades en kvinna ni träffade död i er lägenhet.
Ja, det var ett inbrott. Vad heter er vän?
Han sa att era bröder mutade polisen så att saken inte utreddes–
–och ni kunde fly landet.
–Vad hette er vän? –Vad var det som dunkade?
Agatha?
Tack.
Jag missade alltihop. Det hände mitt framför näsan på mig.
Jag blev så smickrad av hans uppmärksamhet.
Det var inte ditt fel.
Och du klarade dig. Det är det enda viktiga.
Du är en bättre detektiv än Mary. Hon har anklagat nästan hela byn.
–Är du lycklig med henne? –Ibland är jag det.
Jag kanske...bara får se hur det går.
Ge det lite tid.
–Klarar du dig ikväll? –Ja.
Gemma kommer med Kyra. Jag ville inte vara ensam.
Vem vill det, Agatha?
Text: Åsa Tålig www.sdimedia.com